Tekstityksen versionumero: 1.1 Päiväys: 03.12.2008
Suomennos: jazzzombie, determined, neohifk, MizNiz, Thermes, MIGgOU,
DickJohnson, Drakhorn ja naamari
Oikoluku: Warheart
628 Tremont. Kolme kuollutta.
Se tavallinen tapaus.
Ei mikään harvinainen juttu. Joku tyyppi, mikä se nimi oli?
- En minä tiedä. - Ei sillä väliä.
Ampui vaimonsa ja lapsensa, ja syö lakritsia.
Työntää sen suuhunsa ja ampuu aivonsa pellolle.
Tällä kaverilla ei ole minkäänlaista henkilöllisyystodistusta.
- Hän on varmaan laiton siirtolainen. - Terve. Uutiskanava 10.
Te olette kameran tiellä, voisitteko siirtyä vähän edemmäs?
- Kiitos. Onko valmista? - Melkein.
Kaksi minuuttia. Sitten on valmista.
- Emme ole tarpeeksi lähellä saadaksemme Emmyn. - Hemmettiin Emmyt!
- Täytyy tyytyä palkkaan. - Sanopa muuta.
Latasimme tämän videon internetistä kolmen viimeisen päivän aikana, -
- en muista tarkalleen milloin. - Katso tuota tyyppiä.
Ruokailee samalla, kun hänen kaverinsa työntävät ruumista takaluukusta sisään.
Tätä materiaalia ei julkaistu koskaan kokonaan. Kuvaaja lähetti sen salaa internetiin.
Se oli hänen tapansa kertoa totuus asioista.
Bree Reno raportoi suorana Homesteadista, jossa tragedia on kohdannut siirtolaisperhettä.
Tunnistamaton mies ampui vaimonsa ja 16-vuotiaan poikansa, -
ennen kuin osoitti aseellaan itseään.
- Jeesus! - Mitä nyt?
- Uskomatonta! - Mitä? Onko kamerassa vika. Korjaa se.
- Hän liikkuu vielä. - Älä viitsi, Willy. Minulla pitää...
- Mitä? - Voi luoja!
- Herranjestas! Luulin, että he kuolivat. - Niin heidän pitikin olla.
En tiedä. Nainen liikkuu paareilla.
Pois tieltä.
Irti hänestä. Oletko kunnossa?
Mitä helvettiä tuo oli olevinaan?
- Pysy paikallasi. - Toisetkin liikkuvat.
Ampukaa heidät.
Hän ei kuole.
Voi paska!
- Pysähdy. - Ampukaa niitä päähän.
Ei. Tämä ei voi olla totta.
Tämä ei voi olla totta!
Latasimme paljon materiaalia televisiosta ja blogeista internetissä.
Kuvia ja kommentteja noilta viimeisiltä päiviltä.
Suurin osa oli käyttökelvotonta, mitä ei voinut hyödyntää.
Tämän tiedon saimme uutistoimistoilta.
Kukaan ei voi varmasti sanoa, mikä on kaaoksen aiheuttaja, -
jota olemme todistamassa. Luontainen epäonni vai jonkinlainen suuren luokan huijaus?
Muistan hyvin Orson Wellsin "Maailmojen sodan", ehkä suurimman huijauksen ikinä.
Se esitettiin vain radiossa. Nykyään media on ympärivuorokautista.
Tämän täytyy olla huijaus.
Olemme valmiita uskomaan mitä tahansa.
Teimme elokuvan, jonka näytämme teille nyt.
Oikeastaan Jason halusi tehdä sen alun perin.
Kuten se kameramies kanavalta 10, -
hän halusi lähettää videoita internetissä, jotta ihmiset tietäisivät totuuden.
Elokuva kuvattiin Panasonicin HDX-900- ja HVX-200-malleilla.
Tein lopullisen editoinnin Jasonin kannettavalla.
Lisäsin musiikkia tehosteeksi, jotta saisin teidät pelkäämään.
Totuuden kertomisen lisäksi aion myös pelotella teitä, -
jotta te tajuaisitte.
Ehkä te ette sitten tee samoja virheitä, mitä me teimme.
- Tässä se kuitenkin on: - Jason Creedin "Kuoleman kuolema".
24. LOKAKUUTA KELLO 23:00
Ei, poikki. Poikki!
Kuinka monesti minun täytyy muistuttaa, etteivät nämä otukset liiku nopeasti?
Olet ruumis, hemmetti soikoon. Jos juokset noin kovaa, nilkkasi katkeavat.
Jos hän juoksee nopeasti, minunkin täytyy juosta saadakseni hänet kiinni.
Sinä saat hänet kiinni myöhemmin. Tämä on vasta elokuvan alku.
Jos nappaat hänet nyt, elokuva on loppu. Otat vain kiinni hänen mekostaan, jolloin...
Jolloin tissini näkyvät? Niin ei tule tapahtumaan!
Voisiko joku selittää minulle miksi -
tyttöjen täytyy aina kaatua pelottavissa elokuvissa ja tiputtaa vaatteitaan?
Se on typerää. Ja miksi meidän mekkojemme pitää mennä rikki?
Sitä kohtaa minä odotan innolla.
Katso tätä. Asusi alkaa hajoilla.
Anna olla!
Ehkä tajuat nyt, kun asusi ei kiristä niin paljon.
- Sinun täytyy vain juosta kameran eteen. - Ei juosta, vaan laahustaa.
Käsikirjoituksen mukaan muumio laahustaa kuvaan ja pysähtyy...
Voisitko kerrankin...
- Pystytkö muka näkemään... - Kamera näkee sen.
- Ja mitä kamera näkee, yleisö näkee. - Mikä helvetin yleisö?
Kauhulle löytyy aina yleisöä, uskottavalle kauhulle.
Mutta kuka uskoo muumiota, jonka asusteet hajoavat käsiin?
Kuka oikeasti uskoo muumioihin?
Kuuntele, neropatti. Älä zoomaa niin lähelle. Ehkä se ei silloin näkyisi.
- Tiedän mitä olen tekemässä, Tony. - Niin se taitaa olla.
Olemme kolmen päivän kuvausaikataulusta vain neljä päivää jäljessä?
Hienoa. Toivottavasti saamme tästä edes jotain.
- Pääsette kaikki alkuteksteihin. - Puhuin opintopisteistä.
Älkää niistä huolehtiko.
- Saimmeko kohtauksen jo purkkiin? - Ei, me pelleilemme vielä.
Viisi pistettä jokaiselle teistä, se on lupaus.
Herra Creedilla on visio.
- Yritän tehdä vain kauhuelokuvaa. - Juuri niin, herra Creed.
Jason halusi aina tehdä dokumenttielokuvia, -
mutta lopputyönään hän päätti tehdä kauhuelokuvan sen sijaan.
Sitä hän kuvasi sinä ensimmäisenä iltana.
Sinä iltana, jona -
- kaikki muuttui. - Typerä muumioelokuva.
Juonen peruskivi yhteiskunnallisessa satiirissa.
Jason, voinko pitää tauon? Täytyy käydä pissalla.
Jason. Minunkin täytyy käydä pissalla.
Voi jeesus, tämä koko projekti hajoaa käsiin.
Kaverit, uutisissa on jotain melko...
Tarkoitan, että haluaisitte varmaan kuulla tämän.
Mutta sitä näyttää tapahtuvan. Kaksi uutistoimistoa -
kahdessa eri piirikunnassa osavaltion rajalla raportoivat kuolleiden palaamisesta eläviksi.
Yhdessä tapauksista, joka sattui Summersetissä, kuollut -
50-vuotias valkoinen mieshenkilö, eilen ammuskelun uhrina ollut, -
nousi istumaan ruumiinavauksen aikana ja hyökkäsi henkilökunnan kimppuun...
- Hevonpaskaa. - Turpa kiinni. Siitä kerrotaan uutisissa.
Uutiset ovat aina täyttä paskaa. Asioita paisutellaan aina pahempaan suuntaan.
Niin sitä myydään saippuaakin. Huomenna kanava pyytelee sanomiaan anteeksi.
- Ja kuka tosissaan uskoo tällaista paskaa, kaksi kuollutta... - Nyt kuolleita on viisi -
ja saimme tiedon juuri uudesta. Heitä herää joka paikassa.
Ruumis Hope Memorial sairaalasta on ilmeisesti selvinnyt.
- Se oli kuudes erillinen raportti. - Miten heillä voi olla kuusi virhettä?
Tällaisia kuulee joka päivä.
Hurrikaaneja syntyy, koska planeettamme alkaa lämmetä liikaa.
Ja terroristit pudottavat radioaktiivisen pommin Valkoiseen Taloon tai sinun taloosi.
Joku laittaa pöpöjä juomaveteesi ja postilaatikkoosi.
Ja ne suoramarkkinointikirjeet. Hyvät uutiset: miljoonan dollarin voitto, -
huonot uutiset: kuolet huomenna.
Parempi uskoa kuulemaamme. Ongelmana ei ole, että ihmiset heräävät kuolleina, -
vaan että kuolleet ihmiset heräävät.
- Kuunnelkaa! - Mikä se oli?
Jonkin sortin huijaus. Monta ihmistä on mukana siinä, kuten viranomaisia...
Jos aion herätä kuolleena, teen sen mieluiten omassa makuuhuoneessani.
Voitte kaikki tulla mukaan. Eliotilla on osoite, hän tietää missä se on.
Mukava paikka. Kodikas, parempi kuin suurin osa Philadelphian asunnoista.
Se on oikea linnoitus. Sinne ei kutsumattomat vieraat pääse sisään.
Anteeksi elokuvastasi, Jason. En haluaisi pitkittää tätä näin, mutta -
minä painun helvettiin täältä.
Kuten sanoin, saatte kaikki tulla.
Tarkoitan sitä. Se oli kutsu.
Minä menen.
Tuleeko muita?
Nähdään, kaverit.
Tuo pelkuri saa kaikki tytöt.
Mitä me teemme?
- Miten selität, että... - Minulla ei ole mitään selitystä tälle.
Minä ainakin aion mennä asuntolaan, Deb on siellä.
Mitä ikinä tapahtuukin, en halua hänen olevan yksin.
Levittää sähköisiä impulsseja, -
jotka ovat tarpeeksi vahvoja vilkastuttamaan sen pienen -
jäljellä olevan määrän kehon lihaskudoksesta.
Tämä on siis naisten asuntola.
25 minuuttia on kulunut siitä, kun kuulimme uutiset -
ja kaikki näyttävät jo lähteneen.
Kuka siellä?
- Mitä vittua sinä teet täällä? - Mitä itse teet?
Minä ryöstelen paikkoja. Mutta sinä...
Mitä mies videokameran kanssa tekee naisten asuntolassa?
Turvamiehet!
Selvä, tässä on Debin huone.
- Kaikki kunnossa, se olen minä. - Voi luoja.
Kuvaatko sinä vielä? Mitä sinä kuvaat?
- Olen niin peloissani. - Kaikki on kunnossa, Deb.
- Olen tässä. - Olen yrittänyt soittaa kotiin jo tunnin.
Voi paska. Taas sama juttu, ei vastausta.
- Meidän täytyy päästä ulos, jotta näemme mitä tapahtuu. - Kulta.
- Mitä? - Kotoanikaan ei vastata. Äitini, isäni, Billie...
- Heidän pitäisi olla kotona. - Ehkä he ovat mökillä.
Ei, olen yrittänyt soittaa mökille ja heidän matkapuhelimiinsa.
Linjat ovat varattuja. Todennäköisesti perheesikään ei tavoita sinua.
Asiasta kerrottiin uutisissa ja internetissä.
- Mutta kukaan ei tiennyt, mitä oikeasti oli tapahtumassa. - Haluan pois täältä.
Haluan kotiin.
Luulen, että paniikki sai alkunsa siitä.
Tietämättömyydestä.
- Mitä on tapahtunut? - En tiedä. Tulevaisuudennäkymät ovat kauhistuttavat.
Ystäväni lähtivät, ennen kuin ehdimme edes hyvästellä.
On hassua, että käytät niin paljon aikaa vanhempiesi vihaamiseen, -
itsesi erkaannuttamiseen, oman elämän rakentamiseen, mutta kun vaikeudet alkavat, -
ainoa paikka jonne haluat mennä, on koti.
Olemme Maryn asuntovaunussa. Yritämme pysyä yhdessä.
- Mistä tässä on kyse, Jason? - En tiedä...
Jos tästä tulee isokin juttu, haluan tallentaa sen, onko selvä?
- Sanokaa nimenne, kun kuvaan teitä. - Tämä on naurettavaa.
- Mary Dexter. - Mitä teet täällä, Mary?
Yritän päästä kotiin.
Voitko olla kuvaamatta minua silloin kun ajan, jotta voin keskittyä?
- Kerro nimesi. - Jason, jos et vieläkään tiedä nimeäni, siirrä vaatteesi kaapistani.
- Älä viitsi kulta, tämä on osa historiaa. - Historiaa?
Debra Moynahan. Yritän vain päästä kotiin, kuten Marykin.
Ihmettelen, miksi poikaystäväni on liimannut kameran kasvoihinsa.
Scranton, Pennsylvania. Siellä on kotini.
Vanhempieni ja pikkuveljeni myös.
- Missä itse asut? - Yliopiston asuntolassa.
Olemme kaikki Pittsista, Pittsburghin yliopistosta.
- Miksi olemme tien päällä? - Luoja.
Niin juuri, Jason. Anna olla.
Tämän tyyppi ei suostu kertomaan nimeään, joten minä kerron sen.
Hän on Tony Ravello. Hän on kotoisin... Mistä se oli? Brooklynista vai Bronxista?
- Queensista. - Hän on surkea maskeeraaja.
Tiedätkö mitä? Pääaineeni on ohjaaminen, kuten sinullakin.
- Minun ei edes pitänyt maskeerata. - Ei, vaan minun piti.
Anteeksi, kulta. Tiedät miten käy, kun yritämme tehdä töitä yhdessä.
Tiedän.
Miksi olemme tien päällä?
- Yritämme päästä pois Dodgesta. - Miksi?
- Mitä haluat minun sanovan, Jason? - Kerro, mitä itse haluat sanoa.
Miksi kaikki haluavat häipyä Dodgesta?
- Näiden järjettömien tapahtumien vuoksi. - Hulluahan se on.
- Minne olet menossa, Tony? - En minnekään. Ei ole paikkaa minne mennä.
- Joten roikun seurassasi, kunnes en enää pysty sietämään sinua. - Löysin sen.
Kertoisitteko, miksi turvallisuusministeriö nosti varoitustasonsa oranssiin -
aiemmin tänä aamuna, vaikka mikään ei viittaa terroristihyökkäykseen?
Olet oikeassa, mikään ei viittaa terrorismiin.
Uskomme näiden olevan yksittäisiä, toisiinsa liittymättömiä tapahtumia -
ja oletamme asioiden palaavan pian ennalleen.
Näettekö? Olin jo alkanut suunnittelemaan tätä.
Tapahtuneet voivat johtua tuntemattomasta viruskannasta, -
joka johtaa massapsykoosiin.
- Psykoosi. Kuka tuota uskoo? - Psykoottiset ihmiset?
Presidentti jatkaa tilanteen seuraamista farmiltaan, -
ja pyytää kansalaisia pysymään valppaina.
- Kerro kuka olet, Eliot. - Kerroit juuri, olen Eliot.
- Kerro lisää. - Eliot Stone, Harrisburgh PA.
Olen täällä teidän mukavien ihmisten kanssa, koska minäkin haluaisin päästä kotiin.
Se on matkan varrella, joten toivon, että pääsisin sinne kyydissänne.
Vaikuttaa siltä, että kaikki haluavat kotiin.
Tiedän mitä yrität, Jason. Ymmärrän.
Gordo Thorsen. Denver, Pennsylvania.
- Tracy Thurman. Me olemme yhdessä. - Ikuisesti.
- Katsotaan. - Mikä tuo on?
Tämä on minun kamerani.
Hymyä. Thurman ja Thorsen.
Anna pusu.
Olen kotoisin San Antonista. Se sijaitsee Teksasissa.
- Älä ryppyile Teksasille. - Voi paska. Katsokaa tuota tyyppiä.
Vauhtia oli ainakin kaksisataa.
Professori?
Käännyt viimeinkin puoleeni. Aloin jo tuntea itseni hyljityksi.
- He ovat vain... - Niin kaukana, tiedän.
Nauhalla istumassa pytyllä likapyykkien seassa.
Andrew Maxwell, analyytikko.
Ei paikkaa minne mennä, ei mitään tekemistä.
Ja olen yksin, kuten herra Ravello, olen vain kyydissä.
Minäkin olen yksin.
Olen täällä yksin. Minä ja Pyhä Kristoforos.
Käännymme vielä hänen puoleensa, ennen kuin yö on ohi.
- Hyvä luoja! Katsokaa! - Emme pääse tuon ohi.
- Käännytään takaisin asuntolalle. - Katsokaa.
- Poliisi, osavaltion poliisi. - Mistä tiedät sen?
- Hänen hatustaan. - Hän on loukkaantunut.
- Hän ihan palanut. - Ei vain palanut, vaan käristynyt.
- Hänen ei pitäisi pystyä kävelemään. - Hän on kuollut!
- Helvetti! - Hän ei voi olla, kuin kuollut.
Hän tahtoo muutakin, kuin ajokortin ja rekisteriotteen!
Aja!
Helvetti!
- Vittu! - Odota, odota!
Mitä tuolla on?
- Mitä teemme? - Paljonko kello on?
- Melkein kolme. - Meidän pitäisi pysähtyä.
Miltä sinusta tuntuu?
Mary? Miltä sinusta tuntuu äsken tapahtunut?
- Miltä luulet heistä tuntuneen... - He olivat jo kuolleet.
- Et tehnyt mitään väärää. - Kuuntele minua.
Voi jeesus. Et voi kävellä ympäriinsä, jos olet kuollut!
- Olisitko vain hiljaa? - Tapoimme juuri kolme ihmistä.
- Kolme elävää ihmistä, kuten mekin. - Emme tappaneet.
Minä tapoin.
Hitto.
25. LOKAKUUTA KELLO 04:13 Pysähdyimme jonnekin sivutielle.
Kuka tietää minne.
Aioitko puhua Marylle?
Ei, en tiedä. Annetaan hänelle aikaa.
Juomani ovat vähissä.
Toivottavasti kerkeän kauppaan, ennen kuin he sulkevat lopullisesti.
Siinäpä vasta hirvittävä ajatus. Maailma, jossa herrasmies ei voi ostaa pulloa viskiä.
- Mary? - Hyvä luoja, Mary!
Mitä hän teki? Mitä helvettiä hän teki?
- Tiesikö kukaan, että hänellä oli ase? - Miksi hän teki tämän?
Sen takia, mitä tapahtui? Niiden ihmisten takia?
Se on meidän syy. Panikoimme ja muutimme tämän...
- Miksi? - Sellaiseksi, mitä se ei ole.
Suuremmaksi, mitä tämä on. Tämä on täyttä paskaa.
Jatka vain tämän kutsumista paskaksi, niin joku muukin tappaa itsensä.
Kuulit sen TV:stä, kuten Marykin. Meidän olisi pitänyt pysyä koululla, -
eikä lähteä ajamaan korpeen tappaen ihmisiä, kuin kärpäsiä.
- Hän on vielä elossa. - Mitä?
Hänellä on pulssi!
- Mary? - Painakaa haavaa!
- Kaikki ovat lähteneet. - Vauhdilla.
- Minne muualle veisimme Maryn, kuin sairaalaan? - Voi täällä olla joku, vaikka hiljaista onkin.
- Ehkä he ovat piilossa? - Ehkä he luulevat meitä kuolleiksi.
- Hei, emme ole kuolleita! - Lopeta tuo, Tony.
- Odota, minne olemme menossa? - Etsikää te lääkäriä, me etsimme ensiavun.
Huhuu? Onko täällä ketään?
Odota. Taisin kuulla jonkun äänen.
Se kuuluu täältä. Tulkaa.
Se on vain radio.
Huhuu? Onko siellä...
Mitä?
Meidät on käsketty pysymään täällä. Emme pääse minnekään.
Pysykää kuulolla!
Täydellinen kaaos.
- Täydellinen helvetin kaaos. - Sain ne! Tiedän, että sain!
- En voi tehdä sitä. - Täällä on viisi niitä!
- Missä olette, sir? - Ampukaa niitä päähän!
Hoitakaa kaikki ulos täältä! Ampukaa niitä päähän!
Toivottavasti tämä ei ollut virhe.
Tämä on sairaala, eikä täällä ole ketään.
Onko tämä edes totta?
Entä Mary?
Entä, jos hän kuolee?
Hyödytöntä vain seisoskella täällä.
- Hemmetti! Akku loppuu. - Etsitään virtaa...
- Tuolla on joku! - Hei siellä!
Hei siellä! Olemme hädässä. Kaverimme on loukkaantunut ja tarvitsemme apua.
- Voi luoja! Mikä häntä vaivaa? - Hän on kuollut, se häntä vaivaa.
Ammu häntä. Debby, ase!
- Kokeile päähän, päähän! - Ammu sitä päähän!
- Perkele, akusta on henki poissa. - Eikä vain niistä.
- Mitä tarkoitat? - Mitä täällä tapahtuu?
- Katso hoitajaa. - Kuollut tohtori ja hoitaja, hyvin järkeenkäypää.
Koita nyt vittu kiirehtiä! Gordo!
- Se on jumissa! - Minä kokeilen yhtä asiaa.
- Kiinnittäkää hänen huomio. - Tule tänne!
- Tule perääni! - Varovasti, Debra. Varovasti.
Voi jeesus.
Ne ovat kuumia. Pane ne sinne, mistä otitkin ne.
- Hänet on saatava tohtorin luokse. - Elävän sellaisen.
Minä hoidan sen.
Lähdetään.
- Jättäkää hänet luokseni. - Etkö tule mukaamme?
- En voi. Akku on ladattava. - Jätä se tänne latautumaan.
En voi. En voi poistua ilman kameraani.
- Kamera on koko jutun idea. - Avun saaminen on koko jutun idea.
Minun pitäisi olla heidän kanssa.
Olisin ehkä avuksi.
En pysty. En pysty.
Koska... Olen sidottu tänne.
Melkoista paskaa.
Mikä helvetti näitä kuolleita vaivaa?
Olen pahoillani, Mary. Jos jokin Tonyn sanomisista, -
tai minun, tai Tedin sanomisista sai sinut...
Ihmiset, jotka tapoit, olivat kuolleita. Nämä ihmiset ovat kuolleita.
Ainakin ne näyttävät kuolleilta.
En tiedä, kuinka tähän on päädytty...
Kuka sitäkään tietää.
Mary?
Voi paska.
Kaverit?
Kaverit, mitä siellä tapahtuu?
Perkele! Voi helvetti!
Löysin tämän yhdestä huoneesta.
Kerro nimesi.
- Sano se! - Deb, älä viitsi.
Hellitä vähän. Olen Jason Creed.
Nyt näet miltä tuntuu, kun kamera tungetaan kasvojesi eteen -
ja pitäisi vastata typeriin kysymyksiin, kun ihmisiä kuolee ympärillä.
- Tajuatko, miltä se tuntuu? - Laske kamera ja kerro mitä tapahtui.
Et saanut sitä nauhalle.
Jos sitä ei ole kuvattu, niin sitä ei ole koskaan tapahtunut, eikö niin?
Eräässä huoneessa oli potilas.
Hän näytti hyvältä, tiedäthän, ei kuolleelta.
Mutta hän olikin.
Hän oli päälläni, ennen kuin tajusinkaan sitä.
Gordo ampui hänet.
Jeesus. Ethän... Tarkoitan...
Loukkaannuinko?
- En. - Kuka siellä huusi?
Minä. Haluatko nähdä kuinka?
Kameralle. Historialle.
Riittää, Deb. Ymmärsin jo...
Voi luoja!
Ammuin jälleen yhden miehen.
Olen tappanut kolme miestä ja naisen puolentunnin sisään.
Ette voi olla varmoja, että ne ovat kuolleet.
Muistan sodan.
Sota-aikana tappaminen on helppoa.
Erityisesti, jos sinun ei tarvitse tehdä sitä itse.
Kaltaisiasi ihmisiä tulee aina olemaan, -
jotka haluavat dokumentoida ja tallentaa jonkinlaisia päiväkirjoja.
Minä? Sinähän minulle kameran annoit.
- Sait minut innostumaan tämän teosta. - En tästä väkivallan päiväkirjasta.
Sota-aikana ammutaan vain vihollisia, kuten tämä tai tuo paskiainen.
Silloin julmuudet ovat sallittuja.
Voi luoja! Voi Luoja! Katsokaa Marya!
- Hän... Hän on kuollut. - Hän muuttuu.
Tämä on liikaa. Liikaa!
Kaverit, en tiedä pystynkö...
Anna se minulle. Et pysty siihen, joten anna ase minulle.
Voi jestas. Voi luoja, voi luoja.
Te änkytätte, herra Greed!
Älä yritä puhua, vaan ammu.
Ammu kohdettasi. Ammu niin pitkään, kunnes aivot tulevat esiin.
Niin pitkään, kun luoteja riittää.
Ota tämä.
Sitä on liian helppoa käyttää.
Poistutaan täältä.
On mielenkiintoista, kuinka nopeasti opimme mihin kaikkeen pystymme.
Ennen tuota yötä olimme eläneet ennalta arvattavaa elämää.
Nyt emme pysty ennustamaan tulevaa.
Jumala on vaihtanut sääntöjään kohdallamme.
Yllättäen me leikimme mukana.
Mitä? Gordo, varo!
Mitä tapahtui?
Näitkö tuon, Tony? Tämä tyyppi on kuollut.
Vaikka iskin sitä sydämeen tällä putkella.
Miksi helvetissä sinä et kuole? Kuole nyt saatana!
Saitko tuon, Tony? Joko sinä vihdoinkin ymmärrät?
- Mitä tapahtui? - Siihen puremaan koskee.
Koskee.
Ota tämä. Sitäkin on liian helppo käyttää.
- Debby, sinä kuvaat minua paremmin. - Siksi lopetinkin. En halua tulla sinuksi.
Ihmisten käsissä on maailmanlaajuisesti yli 200 miljoonaa kameraa.
Blogeja, video-ohjelmia, extreme videoita, valtavia määriä videoita ladattavana...
Nämä videot ovat jo valtamediaa.
Auttaako media ymmärtämään, miksi tämä tapahtuu?
Kyseessä ei ole joukkotuhoase.
Miljoonat jäsenet pakotettuina lähettämään omia näkökulmiaan...
Pakotettu, kuten se mies sanoi. Jason oli pakotettu siihen.
En ole nähnyt häntä tuollaisena koskaan aikaisemmin.
Mikä se on? Mikä meille tulee, kun näemme jotain kauheaa?
Kaamea onnettomuus moottoritiellä.
Jatkamme ajamista, kun näemme jotain tiettyä.
Jotkin asiat pakottavat pysähtymään. Emme pysähdy auttamaan, vaan katsomaan.
25. LOKAKUUTA KELLO 7:00
On ensimmäinen aamu tien päällä.
Olemme jättämässä jäähyväiset.
En ymmärrä, miksi hän kuoli?
Se oli vain puraisu. Kuinka kukaan voi kuolla pienestä puraisusta?
Ehkä hän kuoli johonkin myrkkyyn?
- Ehkä kyseessä on virus? - Jokainen sairastunut muuttuu sellaiseksi.
Jokainen kuollut palaa henkiin sellaisena.
Thurman ja Thorsen.
Älä! Älä!
Aiomme haudata hänet. Miltä sinusta tuntuisi, jos heräisit mullan alta?
Voisimmeko odottaa? Odottaisimme vähän aikaa, niin näkisimme.
Ehkä hän ei muutukaan.
Pyydän, emmekö voisi odottaa?
- Kaverit. Meidän tulisi lähteä. Minun pitää... - Päästä kotiin?
Niin. Vaikka en tiedä mitä sieltä löytyy.
Porukkasi ovat kunnossa. He ovat viisaita, kuten sinä.
Voi paska. Katsokaa.
Voi Gordoa. Hän poistui luotamme.
Puu ei anna suojaa, sanoaksemme aamen.
Nämä ovat maailmanlopun aikoja. Syntiset saavat kärsiä.
He elävät kuolleinakin -
ja kokevat kyltymätöntä nälkää.
Polvistukaa. Polvistukaa.
Menkää nyt helvetti polvillenne!
Tässä kanavan 11:sta tuoreimmat uutiset.
Emme tajunneet, kuinka huonosti asiat olivat, ennen kuin latasimme tämän videon.
- Mitä teemme auttaaksemme? - Tämä on todellinen epäonnistuminen...
Älkää yrittäkö suurkaupunkeihin. Niissä tapahtuu väkivaltaa, ryöstöjä, murhia...
Pikkukaupungit ovat muuttuneet aavekaupungeiksi, jonka väestö on kuollut.
Ehkä tämä on jonkinlaisen maailmanlopun alku?
Sivuteitä käyttäen, emme ole törmänneet mellakoihin tai ryöstelyihin.
Mutta meillä on muita ongelmia.
Mikä paskakasa. Pitihän se arvata, että se hajoaa.
Kaikki on kunnossa. Pystymme korjaamaan sen.
Luulen vian olevan bensaletkussa. Voin korjata sen, jos ei ole muuta vikaa.
- Niinkö? - Niin.
Tiedän, mitä olen tekemässä. Isäni oli Gill Gilbertin huoltojoukoissa.
- Rumbert? - Gilbert.
- Kuka on Gill Gilbert? - Emme voi olla täällä ulkona.
Meidän on odoteltava tuon ladon sisällä. Menen katsomaan, onko omistaja kotona?
Sitä ei ehkä kannata tehdä. Siellä voi olla...
Älä ammu! En usko, että hän on kuollut.
- Hän ei taida olla kuollut! - Keitä te olette?
Kysyittekö, keitä me olemme?
EN KUULE KUNNOLLA
Automme hajosi. Tarvitsemme apua.
AMISSEILLA El AUTOA Emme tarvitse autoa, -
automme pitää korjata. Tarvitsemme latoanne siihen.
KIIRUHTAKAA Miksi pitäisi kiiruhtaa?
Ne ovat varmaankin seuranneet meitä! Montako luotia on jäljellä?
Minne se mies meni?
Luulin Amissien olevan ystävällisiä. OLEN SAMUEL, TERVE
Bensaletku vuotaa.
Leikkaan letkusta vuotokohdan ja liitän se uudestaan.
Kiitos.
- Mitä tuo on? Mitä tuo kirkuminen on? - Syntymäpäiväjuhlat.
- Mistä löysit tämän? - Se oli kamerassa, jonka Deb löysi sairaalasta.
- Älä pelkää, Gina. - Hän pelkää omia nukkejaankin.
Tuo on se oranssipaitainen mies.
Mies sairaalassa, joka mielestäni näytti mukavalta.
Se, jonka Gordo ampui.
Mikä tuo oli?
- Ne ovat takaseinustalla. - Tuntuvat olevan etupuolellakin.
Mitä helvettiä siellä oikein tapahtuu?
Voi jeesus.
Voi luoja, niitä on paljon.
- Voi paska! TAKAOVI
- Toivottavasti tämä on vaivan arvoista. - Yritän kiirehtiä, että pääsemme lähtemään.
En haluaisi painostaa, mutta kaikki on sinusta kiinni, kultaseni.
Voi luoja, ovi on auki.
Kuulen jotakin.
- Ehkä yksi heistä on jo sisällä. - Tai useampi.
- Mitä siellä tapahtuu? - Olemme kunnossa!
Olemme kunnossa.
- Melkein valmista. - Toivottavasti, vaikka viihdynkin seurassasi.
Tracy, olet ihana!
- Avatkaa ovet! - Avaa ovet, Tony. Lähdetään!
Näetkö, kuinka monta niitä on?
- Vauhtia. - Pitäkää kiirettä!
- Voi hyvä luoja! - Ei mitään hätää!
- Emme voi auttaa häntä, lähdetään. - Ne käyvät kimppuumme, lähdetään.
On arvioitu, että jos mikään ei pysäytä tätä teurastusta -
kolmen tai neljän päivän sisällä, kuolleiden lukumäärä nelinkertaistuu.
Kymmenen päivän sisällä se taas tuplautuu.
En tiedä kuinka monta ihmistä aiemmin kuoli minuutissa...
Kahdeksan? Kymmenen? 20?
Nyt luku on viisinkertainen. Kymmenkertainen, ehkä satakertainen.
Kuolleita, jotka kävelevät.
Luodit eivät riitä pysäyttämään niitä kaikkia.
Ne ovat hirviöitä. Hirviöitä, jotka himoavat -
- ihmislihaa. - Tarvitsimme tarvikkeita ja bensaa.
Ilman bensaa, emme pääsisi mihinkään.
- Niitä voi olla enemmänkin. - Onnistummeko?
Pakko yrittää. Tankkaamme ja häivymme. Nopeasti.
Aivan, mutta...
- Pane ase maahan! - Kuka helvetti sinä olet?
Ei sillä ole väliä. Vain sillä on, mitä minulla on.
Hänellä on parempi ase kuin sinulla, Tony. Paljon parempi.
Se on totta. Tämä on M16 puoliautomaatti, -
jonka varmistin ei ole päällä, ja yritän päättää -
ammunko kaksi luotia aivoihisi vai pelkästään yhden.
Hyvä on.
Hyvä valinta.
Keitä hittoja olette? Jotain reporttereitako?
Ei, opiskelijoita. Pittsburgin yliopistosta.
Koko kaupunki on mennyt sekaisin. Mennään!
- Mennään minne? - Johonkin muualle.
Mennään, ennen kuin meidät ammutaan!
- Mistä oikein puhumme? - Maahanmuuttajista.
25. LOKAKUUTA KELLO 11:10 - Heitä karkotetaan, pidätetään, vangitaan...
Olemme olleet täysin hysteerisiä rajanylittäjien takia.
Se ei enää ole ongelma. Ongelma on nyt, että nuo olennot, -
ylittävät elämän ja kuoleman rajan.
- Mitä hittoa teet sillä kameralla? - Kotivideota.
Jääkö kukaan henkiin katsomaan sitä?
Mikä teidän tarinanne on?
- Mitä hittoa teette kaupungissani? - Yritämme päästä Strantoniin.
Tarvitsemme bensaa. Näimme bensa-asemalla pumppuja...
Pumput ovat tyhjiä. Olemme varastoineet kaiken bensan.
- Voisimmeko ostaa teiltä hieman? - Ostaa?
Jos tämä jatkuu kauan, rahalla ei ole mitään arvoa.
Bensasta puheen ollen, annan teille vähän.
- Sen verran, että pääsette Strantoniin. - Mikä teidän tarinanne on?
- Miksi te olette jääneet tänne? - Koska meillä on valtaa.
Ensimmäistä kertaa elämässämme, meillä on valtaa.
Koska kaikki muut ovat lähteneet ja kaikilla meillä on luontainen rusketus.
Tulevathan he takaisin? Armeija? Kansalliskaarti?
Jonkun on palautettava järjestys.
Kansalliskaarti? Olen kansalliskaartilainen.
Tiedän, ettei siitä ole apua. Siksi minulla on nämä tavarat.
- Kaikkea arvokasta saman katon alla. - Sitä kutsutaan ryöstelyksi.
Ei, rouva. Sitä kutsutaan välttämättömäksi.
- Pääseekö täältä internetiin? - Takahuoneesta pääsee.
- Anteeksi. - Laskekaa hänet sinne.
Antakaa hänen mennä!
Toimittaja oli tapahtumapaikalla. Tässä Homesteadin poliisipäällikkö Arthur Tacks.
Näiden hyökkäysten takana olivat laittomat maahanmuuttajat, -
jotka virheellisesti julistettiin kuolleiksi ennen hyökkäyksiä.
He kuolivat vasta, kun miehemme ampuivat heidät.
He muuttivat sen. He leikkasivat nauhan uudelleen.
Tiedotusvälineet valehtelivat meille, tai hallitus valehteli heille.
He yrittivät saada sen näyttämään siltä, kuin kaikki olisi kunnossa.
- Mitä teet? - Haluan kuvata meitä -
editoimassa. Haluan kuvata kaiken.
Nyt ymmärrän, miksi Jasonilla oli kova tarve saada oma kuvamateriaalinsa jakoon.
Silloin en sitä ymmärtänyt.
Tuosta eteenpäin leikkaamme sinun kameraasi.
Täydellistä.
- Pane ase maahan! - Kuka helvetti sinä olet?
Ei sillä ole väliä. Vain sillä on, mitä minulla on.
- Tuon jälkeen ajoimme tänne. - Aivan.
Olisi hienoa saada valvontakameran kuvaa -
- siitä, kun ajoimme sisään. - Niin arvelinkin. Tässä on.
Valvontakameroiden tallenne. Aivan kuin supermarketeissa.
- Kaikki on täällä valmiina. - Olet todella loistava.
- Kiitoksia. - Miten sait tämän? Heidän nauhureistaan?
Täällä on langaton järjestelmä, melko hieno ja niin kehittynyt, -
että pystyin helposti sieppaamaan tiedot suoraan ilmasta.
- Hienoa. Tämä on erinomaista. - Mitä helvettiä teette?
- Editoimme. - Editoitte mitä?
Kuvamateriaalia.
Kun halusit päästä internetiin, luulin sinun haluavan saada yhteyden isääsi tai jotain.
Ei, halusin vain laittaa tämän jakoon.
Katso! 72 000 latausta.
Kahdeksassa minuutissa.
Hei, Eliot. Saisimmeko olla hetken rauhassa?
Kyllä.
- Onko tämä kamera päällä? - On.
Jos keskustelemme, haluat varmaan tallentaa sen.
Jos sitä ei ole kuvattu, niin sitä ei ole koskaan tapahtunut, eikö niin?
Nyt kuuntelet minua, J. Yritän päästä kotiin perheeni luo, onko selvä?
Kaikki muutkin haluavat kotiinsa ja sinä vain räpellät tietokoneilla.
Se oli melko yksipuolinen keskustelu...
72 000 latausta.
Ympäri maailmaa. Kukaan muu ei kerro totuutta.
Uutisissa on pelkkää paskaa ja valheita.
72 000 latausta kahdeksassa minuutissa, uskomatonta!
- Onneksi olkoon, olet kuuluisa. - En tee tätä siksi.
Etkö halua ihmisten tietävän, mitä maailmalla tapahtuu?
Tämä voi pelastaa jonkun hengen.
72 000 latausta. Tunnin päästä luku voi nousta miljoonaan.
Huomenna jo vaikka mihin. Ihmiset ympäri maailman oppivat selviytymään -
näkemällä, kuinka me selvisimme.
Osaat aina perustella kantasi, J.
- Hyvä luoja! Tekstiviesti pikkuveljeltäni. - Mitä siinä sanotaan?
Olen koko ajan kuvitellut, että he ovat kuolleita, eivätkä he ole edes kotona.
He lähtivät retkeilemään neljä päivää sitten. "Kotimatkalla, olemme kunnossa, -
toivottavasti sinäkin." Lähetetty viimeyönä: "kotimatkalla." He ovat aiemmin perillä.
- Sanoinhan heidän olevan turvassa. - He ovat tien päällä, kuten mekin.
Eivät he ole turvassa, mutta he ovat elossa.
Pakkaa kamasi, käyn tarkistamassa bensatilanteen.
Hei, äijä!
- Missä olet? - Ridley, sinua on kaivattu.
Täällä ollaan keskellä ei-mitään.
- Kuinka Deb voi? - Ihan hyvin. Yrittää sopeutua.
Jos tarvitset mitä tahansa, vaikka paikan levätä...
Hinaa perseesi tänne!
- Meillä on ratkiriemukasta täällä! - Hei J, olet ihana.
- Mitä tapahtuu? - En tiedä.
Jotain on tekeillä.
Yhdellä miehistäni oli heikko sydän ja hän kuoli.
Emme vain tiedä, minne hän meni.
Voi paska.
- Teen tämän valmiiksi ja lukitsen oven. - Haen Jasonin.
Jää tänne, minä menen.
Odota, se tyyppi voi olla siellä sisällä.
Sehän voi olla missä vain.
Voi vittu! 100 000 dollarin koulutus, enkä löydä ulos edes varastosta!
Ulos.
Mikä vittu se oli?
Vittu!
Voi vittu!
Missä helvetissä sinä olet ollut? Täällä on kuollut tyyppi irrallaan, mennään.
Odota! Sano uudestaan. En saanut sitä kuvattua.
Täällä on kuollut tyyppi irrallaan, mennään.
Tappoivat ja söivät uhrejaan.
Nyt kun viranomaiset ovat tutkineet uhrien ruumiita, -
he ovat todenneet, että kaikissa tapauksissa -
tappajat ovat syöneet uhriensa lihaa.
Toistan tämän viimeisimmän tiedotuksen, joka juuri saapui Marylandista.
- Siviiliviranomaiset... - Täällä ei ole ketään.
Sammuta tuo televisio!
No niin! Jokainen, jolla sydän lyö, -
liikkumatta ja turpa kiinni!
Voi perkele! Missä me olemme?
Vittu.
Voi vittu! Selvä, kaikki kunnossa.
Tuolla on ovi. Mennään!
Varovasti. Me tässä, selvä?
- Ole hiljaa! - Näen hänet! Hän meni tuonne!
Täällä!
Tulkaa, saimme hänet!
- Saimme hänet. - Täällä!
- Voi Paska! - Se ei ole hän.
Paskiainen! Painu vittuun!
Älkää ampuko! Tynnyrit ovat täynnä bensaa.
Mitä helvettiä tuo aine on?
Tuo riittää. Täytyy täyttää tankit.
Strantoniin on vain 104 kilometriä.
- Tarvitsemme joitakin aseita. - Ruokaa, säilykkeitä, vettä.
- Ja huulikiiltoa? - Huulikiillon voit pitää.
- Muu paska on meidän. - Kaikki muu?
Viimeistä hernepurkkia myöten.
Mutta, mitä jos sanoisimme, että emme lähde, kunnes olemme saaneet mitä tarvitsemme.
Mitä tekisitte? Tappaisitteko meidät?
- Harkitsisin sitä. - Mutta en usko, että tekisit niin.
Eikö ole vain helpompaa antaa meille mitä tarvitsemme, -
tai muuten teidän täytyy tappaa meidät.
- Deb. - Turpa kiinni, J. Teidän täytyy tappaa meidät koska, -
emme lähde, ennen kuin saamme mitä tarvitsemme.
Selvä. Varustakaa heidät.
Antakaa heille, mitä he haluavat.
Tulkaa ja ottakaa.
- Kelpaako tämä sinulle? - Tulkaa ja ottakaa!
- Se kelpaa. - Teidän on puolustettava itseänne, -
koska jos ruoka, vesi ja bensa alkavat loppua, -
ihmiset alkavat ammuskella toisiaan.
Ei, luulen että olen saanut tarpeekseni tuollaisista.
Tästä tykkään. Haluan mieluummin tämän.
Vaikuttaa jollakin tapaa ystävällisemmältä.
Hei!
Olet paljon minun kaltaiseni.
- Onnea matkaan. - Onnea matkaan myös teille.
- Mikä tuo on? Mistä se tulee? - Löysin hänet YouTubesta.
Kuuleeko joku? Minä Tokio.
Hyvin paha täällä. Hyvin paha Tokio.
Tokio. Voitko uskoa tätä?
Täällä on tuhansia tällaisia viestejä kaikkialta maailmasta.
Teknologian ansiosta.
Älä hautaa kuollutta. Ensin ammu päähän!
- Kirottua! - Lataa se!
- Latasin sen juuri. - Vika ei ole puhelimessa, se on palvelimessa.
Vitun palvelin ei toimi!
Ei mitään? Kuinka ei voi olla mitään?
Lähetystornit ovat varmaan poissa pelistä. Voi jeesus, kaikkiko?
- Tekniikka on ihmeellistä. Paitsi silloin, kun se ei toimi! - Loistavaa.
Ei mene kauan ja mikään ei toimi.
Valtavirta on hävinnyt vaikutusvaltoineen ja rahoineen.
Nyt on vain me, bloggaajat, hakkerit, lapset...
Mitä enemmän puhetta on, sitä enemmän on huhuja.
Totuuden löytäminen muuttuu paljon vaikeammaksi.
Lopulta on vain pelkkää melua.
Olemme perillä. Tuo on Debin talo.
25. LOKAKUUTA KELLO 16:15
- Luulin että he olisivat täällä jo. - He olivat retkeilemässä? Missä?
- He menivät jonnekin päin Virginiaa. - Länsi-Virginiaan.
Ajoit tänne heitä nopeammin. Ehkä he ajautuivat ruuhkaan tai jotain.
Emme mekään ajautuneet yhteenkään ruuhkaan, täällä ei ole ruuhkia.
Länsi-Virginia on vain 160 kilometrin päässä.
- Jos he menivät sinne. - Niin.
Odotan sisällä. Teidän pitäisi jatkaa matkaa.
- Mitä? Jättäisimme sinut tänne? - Kasvoin täällä ja haluan olla täällä.
Teilläkin on kodit. Teidän pitäisi lähteä, menkää.
Kiitos, kun toitte minut tänne. Kiitos kaikesta.
- Yritän soittaa sinulle. - Yritän tulla käymään luonasi.
- Heippa, J! - Älä ole kusipää. Ei häntä voi jättää tänne yksin.
Hei, jos vaikka jäisin kanssasi tänne?
Kyllä se käy.
Minäkin. Minun on käytävä pissalla taas.
En voi istua täällä enää. Haluan tavata pikkuveljesi, ehkä hänellä on Playstation.
Tahtoisin tavata isäsi. Kenties hänellä on baari.
Kätkemme aina avaimen.
Paska. En muista, onko se 102 vai 201.
Se on varmaan kytketty vain yhteen piiriin.
- Missä pääkytkin on? - Autotallissa.
Voi luoja.
Ovatko he täällä?
Äiti? Isä? Billy!
Ehkä he jättivät kamansa ja menivät naapuriin.
Ehkä alueella oli pakkoevakuointi.
- He olisivat lähteneet autolla. - Ei, on busseja.
Evakuointi järjestetään busseilla...
- Äiti? Isä? - Voi helvetti.
- Billy! - Hitto! Deb?
Mitä nyt?
- Kenties heille sattui onnettomuus. - Ehkä he ovat sairaalassa.
Toivottavasti eivät samassa, jossa me kävimme.
Isäni olisi siis ajanut ja -
äitini olisi ollut matkustajan puolella.
Tuo on äitini verta.
Tuossa.
Billy olisi ollut takapenkillä, joten hän on varmaan kunnossa.
- Billy on taatusti kunnossa. - Deb! - Mitä?
Kuuntele. Tiedäthän, että tilanne saattaa olla paha.
Tiedän kyllä. Mennään nyt sisälle.
Hyvä on, mutta älä ajattele vanhempiasi.
Älä ajattele pikkuveljeäsi. Kun menemme sisään, yritä etsiä jotain.
- Jotain vanhan koiran tapaista. - Selvä. Vanha koira.
Mikä naaraskoiran nimi on?
- Se ei ole naaras, se on uros. - Sinulla on siis uroskoira.
Aivan, kuten Ken. Kuin Ken ja Barbie.
Kuin Ken, mutta ei Ken. Mikä sen nimi on?
Mikael... Kuten arkkienkeli.
- Menemme siis tuonne ja etsimme Mikaelia. - Selvä.
Mietin todella pitkään jättäisinkö tämän materiaalin elokuvaan.
Lopulta päätin -
näyttää teille tarkalleen, mitä tapahtui.
- Billy! - Pois edestä!
Päästä minut sinne! Deb!
Ei!
Isä? Äiti?
Äiti?
Taitaa olla aika poistua täältä.
Nyt olemme tulleet osaksi sitä. Ympärivuorokautisesti.
Outoa, kuinka katsoessasi asioita, -
nähdessäsi ne linssin läpi, -
ruusunvärisen tai tummennetun, muutut immuuniksi.
Sinun pitäisi saada tartunta, mutta et saa.
Ajattelin ennen, että kyse on vain teistä, katsojista, mutta näin ei ole.
Se koskee meitäkin. Kuvaajia.
Meistäkin on tullut immuuneja, rokotettuja.
Mitä ympärillämme tapahtuukaan, aivan sama kuinka kauheaa se onkaan, -
otamme sen kaiken tyynesti vastaan.
Vain uutena päivänä.
Vain uutena kuolemana.
Kyllä kaikki järjestyy.
Kaikki järjestyy.
Haluatko vaihtaa paikkoja?
- Voin ottaa kameran hetkeksi ja sinä voit... - Anna hänen olla, Tracy.
Hän on juuri siellä, missä haluaakin olla.
Missä opit käyttämään tuota laitetta?
Jousiammunta ryhmässä.
Ampumatauluihin tietysti, siinä kaikki.
Elämä ja kuolema.
Käteni olivat ennen vakaat.
Ovat vieläkin.
Kiitos.
Missä kotinne on, professori, tai missä se oli?
Oxfordissa. Sellainen mitätön kämppä.
Ei oikea koti. Vain pelkkä paikka.
En ole koskaan nähnyt tai kuvitellut kotia, -
jonka tahtoisin omakseni.
- Surullista. - Ei lainkaan.
Mies on vaeltava sielu.
Hän vaeltaa sinne, mistä löytää pullon hengen.
Ellei...
- Minne olemme menossa, Eliot? - Minun asunnolleni.
- Puhuimme Ridleyn kanssa. - Milloin?
- Internetissä, siinä varastossa. - Onko hän kunnossa?
Kyllä, hän kuulosti hyvältä. Hän kutsui meidät luokseen.
Philadelphiaan. Ehdimme sinne ennen aamua.
Katsokaa tuota!
Kansalliskaarti. Vitun kansalliskaarti!
Sanokaa minua hulluksi, mutta nuo tyypit eivät näytä kuolleilta.
Näettekö? Sanoinhan, että he tulevat.
Terve.
- Onpa mukava nähdä teitä. - Hyvä.
- Mitä teette kameralla? - Kuvaan elokuvaa.
Vai niin.
Mistä saitte kaiken tämän tavaran?
Ystäviltä.
Näyttäisi siltä, että kaikenlaiset ihmiset saa kaikenlaista tavaraa kaikenlaisilta ystäviltä.
Voimmeko me olla ystäviä?
Sammuttaisitko sen, poika?
Sammuta se laite!
Nyt!
Siinä sinulle kansalliskaarti, Tony.
- He varastivat kaiken. - Ei aivan kaikkea, he jättivät aseemme.
- Heillä on omat... - He ovat sotilaita.
Maailman ollessa mitä on, he tietävät, ettemme selviäisi ilman aseitamme.
He eivät ole murhaajia, vain pelkkiä varkaita.
Maailman ollessa mitä on. Olen samaa mieltä.
Tästä eteenpäin, kaikki jotka kuolevat, tulevat takaisin.
Miettikää sitä.
Kaikki jotka kuolevat, ellei heitä ammuta päähän, -
tulevat takaisin ja yrittävät tappaa muita.
Ja niin edelleen.
Ikuisesti.
Laittakaa kypäräkameranne päälle.
Jos näette jonkun elossa, viekää hänet ulos.
Onko siellä ketään? Onko ketään kotona?
- Odota! - Älkää menkö sinne!
- Odottakaa, odottakaa. - Oletteko kunnossa, herra?
- Ette voi mennä sinne. - Mitä piilottelet, vanhus?
Ei, pyydän!
Täällä ei ole ketään. En näe mitään...
Paskiainen!
Tuolla, takanasi!
Senkin paskiainen.
Miten nuo kuolleet pystyivät olemaan täällä?
Katso mitä tapahtui.
- He olivat perheeni. - Tapa heidät.
- He olivat perheeni. - Tapa se mulkero!
Ei, älkää ampuko.
Älkää ampuko heitä päähän. Ampukaa sydämeen.
Antakaa heidän herätä kuolleena.
Aiemmin olimme toisiamme vastaan.
Nyt olemme heitä vastaan.
Hän oli oikeassa, me vastaan he.
Paitsi että he, olivat me.
Olemme perillä, tämä se on. Herätkää, nouskaa ylös.
- Se on valtava. - Näyttää Jumalan rakentamalta.
Jos hänellä vain olisi ollut rahaa.
Ridley puhui tästä paikasta, kuin linnakkeesta.
En ole ollut linnakkeessa aiemmin, mutta eikö niissä ole tarkoitus pitää ovet lukittuina?
- Hän sanoi kaiken olevan kunnossa. - Se oli eilen.
Paljon hälyttimiä.
- Täällä on varmasti monitoreita jossakin. - Niistä ei ole hyötyä, ellei joku katsele niitä.
Joku saattaa katsella meitä juuri nyt.
- Selvä, mennään sisään. - Ei, odota. Menkää takaisin.
Haluan kuvata kaiken.
Valmista, tulkaa sisään.
En pysty tähän enää. Aina kun menemme jonnekin, joku kuolee.
Tai joku on jo kuollut. Sama tulee toistumaan, minne ikinä menemmekin.
Sulje ovi.
Ridley?
Ridley? Francine?
Hei Max!
Ridley?
- Ilmeisesti pirskeet ovat olleet täällä. - Herran jumala.
Aarteita. Todellisia aarteita.
"Kaksi kaupunkia".
Ensimmäinen painos. Voitteko edes kuvitella, kuinka arvokas tämä on?
"Se oli parasta, ja samalla huonointa aikaa."
Ridley! Säikäytit meidät puolikuolleiksi.
Te tulitte! Tämä on aivan mahtavaa. Hienoa, että te kaikki tulitte.
- Missä Francine on? - Missä vanhempasi ovat?
- He ovat takana. - Miksi etuovi oli auki?
Oliko se? Olin ulkona, tulin juuri sisälle. En varmaan sulkenut sitä perässäni.
Tyhmä. Kyllä te minut tunnette.
- Mitä tuolla on? - Paniikkihuone.
Mitä on meneillään, miksi olit siellä?
Tarkistin vain generaattorin. Kaikki on kunnossa, vielä paremmin kun olette täällä.
Perhana, on vain niin mahtavaa, että te olette täällä.
Olette varmasti täysin väsyneitä. Mitä saisi olla? Syötävää, juotavaa?
- Cocktail olisi mukavaa. - Baari on tuossa.
Haluaisin ottaa tämän korsetin pois, voisitko auttaa?
Tiedättekö, mistä pidän? Pitkästä, kuumasta kylvystä.
Valitse kylpyhuone, niitä on kuusi. Pyyhkeitä, shampoota, saippuaa. Mitä ikinä tarvitsekaan.
Kukaan ei ole siis yrittänyt murtautua tänne?
Ei ole ketään lähistöllä. Olemme aika lailla eristyksissä.
Golfklubi on lähempänä kuin lähin naapuri, -
mutta ketään ei tunnu kiinnostavan golf tai tennis nykyään.
Missä tavaranne ovat? Täytyyhän teillä jotain matkatavaroita olla.
- Likaisia vaatteita, säkkikaupalla. - Tuokaa ne kaikki sisään.
Aavistan, että jäätte tänne hetkeksi.
- Menen autolle. - Tulen mukaasi, haluan sen videolle.
Yksi otos ei koskaan riitä.
- Ota sinä tämä. - Enpä tiedä. En halua tehdä tällaista elokuvaa.
En minäkään haluaisi, mutta en voi vaikuttaa käsikirjoitukseen.
- Tässä. Katsotaan, voitko vastustaa sitä. - En halua tehdä tätä.
Jason! En halua tehdä tätä.
Isäni ampui jäniksen.
Sen piti olla täällä.
Tony, sinähän kuvaat. Jason oli oikeassa, et voi vastustaa.
Kuvaan sinua, Ridley, koska käyttäydyt omituisesti.
- On tapahtunut kaikenlaista. - Tiedän.
Tiedän, mitä on tapahtunut. Olen vain väsynyt -
ja hieman humalassa. Siinä kaikki.
Unohdetaan jänikset. Entä fasaanit?
Isä ampui niitä kaksi. Ne ovat alakerran isossa pakastimessa.
Ridley, voimmeko mennä katsomaan Francinea nyt?
Hän on takapihalla. Perheeni -
- ja henkilökunnan kanssa. - Sanoit sen jo.
Menisimmekö tapaamaan häntä?
- Minusta meidän ei pitäisi tehdä sitä. - Miksi?
Ensinnäkin, isäni on kuollut.
Hän kuoli ensimmäisenä. Hän hoiteli äidin, ja yhdessä he hoitivat henkilökunnan.
Brannigan, Brenda, Cook.
Pidin todella Cookista. Ehkä hän söi jäniksen?
Söikö joku Francinen?
Söikö joku Francinen... Ei.
Ainakaan täysin, Brannigan kyllä puri häntä kasvoihin.
Luulisin. En tiedä, kaikki tapahtui niin nopeasti.
- Minusta meidän pitäisi lähteä. - Odota. Ridley!
- He kaikki ovat kuolleet? - Kyllä.
Minun täytyi haudata heidät.
Eikö kenelläkään muulla ole nälkä?
En haudannut heitä puutarhaan, en ikinä pilaisi äidin ruusuja.
Kaikki hyvin, tulkaa.
Minun täytyi leikata Cookin käsi irti, siksi näin paljon verta.
Voi paska.
Tulkaa jo.
- Ehkä meidän tosiaan pitäisi lähteä. - Ei, haluan nähdä tämän.
Kaverit!
Täällä ei näe kovin hyvin.
Laitan valot päälle.
Tänne hautasin heidät.
Hyvä luoja.
- Hän on kadonnut. - Hänen käsissään oli verta.
Purtiinkohan häntä?
Kaverit!
Kaverit?
- Jason, saisinko apua? - Minä kuvaan.
Ridley, voisitko auttaa?
Jeesus! Hän on kuollut!
Voi paska!
- Jason! Autatko hieman? - Juokse, Tracey!
Sanoinhan, että ne liikkuvat hitaasti.
Mihin helvettiin he menivät?
Tracey?
- Voi paska! - En voi uskoa tätä!
Tämä on kuin joku helkkarin muumioelokuva.
Jason, laske se kamera käsistäsi ja auta minua!
Saitko tuon, Jason? Toivottavasti olet iloinen, senkin paskiainen!
Poikki, poikki!
- Tämä ei ole elokuvaa, vaan totta! - Yritän kiinnittää sen huomion. Poikki!
Älä ryttyile Texasille.
Tracey!
Jätän sinut, Jason. Pidä sinä talo, minä otan auton.
- Paska, en voi uskoa tätä. - Onko hän sekaisin?
- Mihin hän kuvittelee menevänsä? - Ei ainakaan hakemaan kiinalaista ruokaa.
Tiedättekö mitä? Kaikki hyvin. Meillä on Ridleyn auto, -
- ja autotallissa on pari lisää. Pääsemme pois täältä. - Ei, se on huono idea.
Ridley kuljeskelee tuolla jossain, elävänä tai kuolleena.
Ja altaassa on ihmisiä kultakaloina.
Vietimme juuri kaksi päivää tien päällä, oliko sinulla kivaa?
- Ei, mutta... - Tuolla ulkona olemme lounas.
Täällä on vahvistettu paniikkihuone, jossa voisimme istua ja pelata Nintendoa, -
kunnes tämä katastrofi on ohi.
- Minä tässä. - Jeesus sentään.
- Missä Ridley on? Oletteko nähneet häntä? - Kyllä. Hän ei ole enää Ridley.
- Hän on jotain muuta. - Kuten Eliotkin. - Mitä?
Menetetty.
Hän kuoli kylpyammeeseen, Ridley sylissään.
- Kuinka tiedät sen? - Näin sen televisiosta. Otin viskini ja menin vahtimaan monitoreita.
Menin paniikkihuoneeseen, jota suosittelen meille kaikille tällä hetkellä.
Olen aina halunnut miekan.
- Oletteko humalassa, professori? - Todellakin olen.
Humala omituisesti -
jättää vääristämättä elämän tapahtumat.
- Traceyn puhelin. Mennään. - Ei.
- Jason! - Emme voi vain lukita itseämme huoneeseen.
- Lukitsisimme itsemme maailmalta. - Se on tarkoituskin.
Lukitsemme itsemme maailmalta, ennen kuin se puree meitä persauksiin.
Meillä on aseita. Pärjäämme kyllä tuleville vastuksille.
En voi tulla sisään, Deb. Kaikki menisi ohi.
Piru vieköön, Jason, lopeta jo!
Tule kanssamme. Tule turvaan.
- Asetu aloillesi, kuten minäkin. - Minkä takia?
- Elämän. Selviytymisen. - Kuka haluaa selviytyä tällaisessa maailmassa?
Ainoa tarkoitus elää, on tallentaa tapahtumat -
jäljelle jääneille, kun tämä on ohi.
Pyydän.
En halua mennä tuonne ilman sinua.
Selvä.
En voi.
Mitä tuo oli? Missä helvetissä hän on?
Voi ei!
Hyvä jumala, ei!
Ammu minut.
En.
Mikael, Arkkienkeli.
Hei, nimeni on J. Jason Creed.
Minulle on annettu tilaisuus, lahja -
dokumentoida tapahtumat, jotka ovat yllättäen tipahtaneet syliini.
Tahdon kertoa teille, yleisölle, että -
teen parhaani kertoakseni totuuden ystävieni kanssa.
Ei mitään epäaitoa, aion kuvata kaikki -
raa'at ja aidot tapahtumat. Teen parhaani -
ja olen innoissani tästä mahdollisuudesta.
En aio mokata tätä.
- Debby? - Debra!
Debra!
Deb?
Teen tämän elokuvan loppuun.
- Elokuva on ohi. - Ei.
Lisää on tulossa.
On tultava.
26. LOKAKUUTA KELLO 6:24
- Aamu lähestyy. - Asiat näyttävät aina paremmilta aamulla.
Ei minusta. Aamu tuo valoa, minä pidän pimeydestä.
Pimeässä on helpompi piiloutua.
Professori, aamut oikeastaan...
Ne näyttävät millainen oikeasti olet, eikä millainen luulet olevasi.
Ei kovin elegantisti muotoiltu, mutta hyvin sanottu silti.
Aamut ja peilit.
Halveksun niitä.
Aamut ja peilit ovat olemassa vain kauhistuttaakseen vanhoja miehiä.
Sanoisitko tuon uudestaan? En saanut sitä nauhalle.
- Sinäkin, kultaseni? - Katsokaa!
Sulje ovi.
Jason sanoi joskus voivansa auttaa, -
ehkä jopa pelastaa henkiä.
Tämä on viimeisin hänen lataamansa video ennen kuolemaansa.
Pari punaniskaa ampumassa maaleihin.
Tuona päivänä he käyttivät ihmisiä. Kuolleita ihmisiä.
Ihan vain huvin vuoksi. Yksi maali erosi muista.
Nainen, joka roikkui puusta hiustensa varassa.
Pojat tekivät tämän huvikseen.
He ottivat esiin lempi haulikkonsa, ja...
Olemmeko pelastumisen arvoisia?
Kerro sinä minulle.